Minden olvasónknak Boldog és kellemes Karácsonyi ünnepeket kíván Éva és Tibor bá’
Tibor bá’ fordítása online
Hogyan kerüljük el az újabb világháborút
The
SPECTATOR
Írta: Henry Kissinger
![](http://www.antalffy-tibor.hu/wp-content/uploads/2022/08/a79-231x300.jpg)
Az első világháború, egyfajta kulturális öngyilkosság volt, amely lerombolta Európa eminenciáját. Európa vezetői – Christopher Clark történész kifejezésével – olyan konfliktusba keveredtek, amelybe egyikük sem ment volna bele, ha előre látták volna, hogy a világuk 1918-ban véget ér. A korábbi évtizedekben két szövetség létrehozásával fejezték ki rivalizálásukat. A stratégiákat összekapcsolták a megfelelő mobilizációs ütemtervükkel. Ennek eredményeként 1914-ben az osztrák koronahercegnek a boszniai Szarajevóban, egy szerb nacionalista által elkövetett meggyilkolása általános háborúvá fajult, amely akkor kezdődött, amikor Németország elérte minden célját, hogy legyőzze Franciaországot a semleges Belgium megtámadásával.
Az európai nemzetek, akik nem voltak kellőképpen tisztában azzal, hogy a technológia hogyan erősítette meg saját katonai erejüket, példátlan pusztítást végeztek egymáson. 1916 augusztusában, két év háború és milliós áldozatok száma után, a fő nyugati harcosok (Nagy-Britannia, Franciaország és Németország) elkezdték feltárni a mészárlás megszüntetésének lehetőségeit. Keleten a rivális Ausztria és Oroszország hasonló érzelmekkel rendelkezett. Mivel, semmilyen elképzelhető kompromisszum nem igazolhatta a már meghozott áldozatokat, és senki sem akarta a gyengeség benyomását kelteni, a különböző vezetők haboztak hivatalos békefolyamat elindítása mellett. Ezért amerikai közvetítést kértek. Edward House ezredes, Woodrow Wilson elnök személyes megbízottja által végzett kutatások feltárták, hogy a módosított status quon alapuló béke elérhető. Wilson azonban, bár hajlandó volt és végül szívesen vállalta a közvetítést, a novemberi elnökválasztás utánra halasztotta. Addigra a brit Somme offenzíva és a német Verdun offenzíva további kétmillió áldozattal járt.
Philip Zelikow e témáról szóló könyvének szavai szerint a diplomácia kevésbé járható út lett. A Nagy Háború még két évig tartott, és több millió áldozatot követelt, helyrehozhatatlanul károsítva Európa kialakult egyensúlyát. Németországot és Oroszországot a forradalom bénította. Az osztrák-magyar monarchia eltűnt a térképről. Franciaországot kivéreztették. Nagy-Britannia fiatal nemzedékének és gazdasági kapacitásainak jelentős részét feláldozta a győzelemért. A háborút lezáró, büntető Versailles-i Szerződés sokkal törékenyebbnek bizonyult, mint az amit felváltott.
A mai világ hasonló fordulópontban találja magát Ukrajnában, mivel a tél szünetet tart az ottani nagyszabású katonai műveletekben. Többször is támogatásomat fejeztem ki a szövetséges katonai erőfeszítések mellett, amelyek célja Oroszország ukrajnai agressziójának meghiúsítása. De közeledik az ideje annak, hogy a már végrehajtott stratégiai változásokra építsünk, és azokat egy új struktúrába integráljuk a béke tárgyalásos úton történő elérése érdekében.
Ukrajna a modern történelem során először vált Közép-Európa jelentős államává. Szövetségesei segítségével és elnöke, Volodimir Zelenszkij inspirálásával Ukrajna megállította az orosz hagyományos haderőket, amelyek a második világháború óta uralják Európát. A nemzetközi rendszer – beleértve Kínát is – pedig szembefordul Oroszország nukleáris fenyegetésével.
Ez a folyamat felvetette az Ukrajna NATO-tagságával kapcsolatos eredeti kérdéseket. Ukrajna megszervezte Európa egyik legnagyobb és leghatékonyabb szárazföldi hadseregét, amit Amerika és szövetségesei szereltek fel. A békefolyamatnak bármily módon össze kell kötnie Ukrajnát a NATO-val. A semlegesség alternatívája már nem opció, különösen Finnország és Svédország NATO-csatlakozása után. Éppen ezért tavaly májusban tűzszüneti vonal létrehozását javasoltam azon határok mentén, ahol a háború február 24-én kezdődött. Oroszország feladja hódításait, de nem azt a területet, amelyet közel egy évtizede elfoglalt, beleértve a Krímet is. Ez a terület a tűzszünet utáni tárgyalás tárgyát képezheti.
Ha a háború előtti határ Ukrajna és Oroszország között nem valósítható meg harccal vagy tárgyalással, akkor meg lehetne vizsgálni az önrendelkezés elvének alkalmazását. A nemzetközileg felügyelt önrendelkezési népszavazásokat a különösen megosztó, évszázadok során többször gazdát cserélt területeken lehetne alkalmazni.
A békefolyamat célja kettős lenne: Ukrajna szabadságának megerősítése és egy új nemzetközi struktúra meghatározása, különösen Közép- és Kelet-Európa számára. Végül Oroszországnak kellene helyet találnia egy ilyen sorrendben.
Egyesek számára a háború által impotenssé tett Oroszországot részesítik előnyben. Nem értek egyet. Az erőszakra való hajlam ellenére Oroszország több mint fél évezreden keresztül döntően hozzájárult a globális erőegyensúlyhoz. Történelmi szerepét nem szabad lerontani. Oroszország katonai kudarcai nem szüntették meg globális nukleáris hatókörét, ami lehetővé tette az ukrajnai eszkaláció veszélyét. Még ha ez a képesség csökken is, Oroszország felbomlása vagy stratégiai politikai képességének megsemmisítése 11 időzónát magában foglaló területét vitatott vákuummá változtathatja. Versengő társadalmai dönthetnek úgy, hogy vitáikat erőszakkal rendezik. Más országok megpróbálhatják erőszakkal kiterjeszteni követeléseiket. Mindezeket a veszélyeket tetézi a több ezer nukleáris fegyver jelenléte, amelyek Oroszországot a világ két legnagyobb atomhatalma közé teszik.
Miközben a világ vezetői arra törekednek, hogy véget vessenek annak a háborúnak, amelyben két atomhatalom verseng egy hagyományosan felfegyverzett ország ellen, mérlegelniük kell a konfliktusra gyakorolt hatást, valamint a kialakulóban lévő csúcstechnológia és mesterséges intelligencia hosszú távú stratégiáját. Már léteznek autonóm fegyverek, amelyek képesek meghatározni, felmérni és megcélozni saját vélt fenyegetéseiket, és így képesek saját háborút indítani.
Ha átlépjük a határvonalat ezen a területen, és a hi-tech szabványos fegyverré válik – és a számítógépek a stratégia fő végrehajtóivá válnak , a világ olyan állapotba kerül, amelyre még nincs kialakult koncepciója. Hogyan gyakorolhatják a vezetők az irányítást, amikor a számítógépek olyan léptékben és olyan módon írnak elő stratégiai utasításokat, amelyek eleve korlátozzák és fenyegetik az emberi beavatkozást? Hogyan őrizhető meg a civilizáció az egymásnak ellentmondó információk, felfogások és pusztító képességek ilyen forgatagában?
Ukrajna a modern történelemben először vált Közép-Európa jelentős államává.
Erre az új világra még nem létezik elmélet, és a témával kapcsolatos konzultációs erőfeszítések még nem fejlődtek ki, talán azért, mert az értelmes tárgyalások új felfedezéseket tárhatnak fel, és a jövőre nézve ez a nyilvánosságra hozatal önmagában is kockázatot jelent. A fejlett technológia és az azt irányító stratégiák koncepciója közötti különbség leküzdése, vagy akár teljes következményeinek megértése ma ugyanolyan fontos kérdés, mint az éghajlatváltozás, és ehhez olyan vezetőkre van szükség, akik ismerik a technológiát és a történelmet.
A békére és rendre való törekvésnek két, olykor egymásnak ellentmondó összetevője van: a biztonság elemeire való törekvés és a megbékélés követelménye. Ha mindkettőt nem tudjuk elérni, akkor egyiket sem fogjuk elérni. A diplomácia útja bonyolultnak és frusztrálónak tűnhet. De ahhoz, hogy előre haladjunk, vízióra és bátorságra van szükség az utazáshoz.
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________